...där vi kom in?
Todd.
Okej, Todd?
Kan jag få ett glas billigt vitt vin?
Tack.
Pomps?
Vad är svaret?
Vi ska inte till nåt hotell.
Vi ska hem.
TJÄNSTGÖRINGSINTYG
WATERS, Eric Fletcher, 18:e februari 1944.
Monte Cassino krigskyrkogård.
Saknad i tjänst, antagen död.
Ljus!
Ljudeffekterna!
Action!
Släpp det på dem.
Släpp det på dem!
Kära mrs Waters,
Jag var med er man i Italien,
Fältmarskalk Alexander beskrev våra få dagars strider där
som de "hårdaste striderna i kriget",
Er man kämpade modigt med sin pluton.
När tyskarna närmade sig rapporterades det till mig
att er man blivit skjuten, och dödad.
Det finns ingen tvekan om att han dödades.
Med vänlig hälsning, H Witheridge, Major.
Du!
Ja, du!
Stå still, pojk!
OM FÖRST DU INTE LYCKAS BEGÄR ETT LUFTANFALL
KAN JAG LITA PÅ REGERINGEN
LITA PÅ OSS.
KAPITALISM.
Fel! Gör om det!
Om du inte äter ditt kött,
får du ingen efterrätt!
Hur kan du få efterrätt om du inte äter ditt kött?
Du!
Ja! Du bakom cykelskjulen.
Stå still, pojk!
OROA DIG INTE
ALLT KOMMER ATT BLI BRA
STOREBROR SER DIG
Tack så mycket.
Det känns som att vi har kört runt, runt i flera timmar.
Det är väl landskapet.
Ja, det är fransmännen, tror jag.
Var var jag?
Ja, filmen om en rysk lastbilschaufför
som bryter samman i Mongoliet.
I en scen blir han väldigt full
och ger ett långt, passionerat tal
om att han inte minns sin farfars namn.
När jag såg det var det som en kniv i hjärtat.
Jag tänkte: "Herregud."
"Min farfar, vad hette nu min farfar?"
Och jag fick panik.
Några sekunder senare mindes jag: "George Henry".
Han dödades här 1916.
Det är omöjligt att föreställa sig hur det måste ha varit.
Beckmörkt, totalt skräckslagna.
Killarna i skyttegravarna måste ganska tidigt ha insett
att de som fattade besluten
inte hade nån aning om vad de gjorde.
Självklart inte.
Hela grejen var galen, ända från början,
och skulle fortsätta att vara det
fram till slutet när de kallade det oavgjort och åkte hem.
Och hur gammal var din far när hans far dog?
Två.
Det blir två krig som tog bort
det direkta minnet av två söners fäder.
Ja.
MAROEUIL BRITTISK KRIGSKYRKOGÅRD 1914-1918
"De flesta makthavare ljuger,"
"lögner är mindre chockerande, mindre frätande"
"än den självvalda, bildade okunnighet som Chevallier uttrycker här."
"Denna okunnighet förnekar verkligheten något som framkallar medömkan."
"Det är ett misstag att se sådana krigsherrar,"
"eller dagens ekonomiska strateger, som skoningslösa."
"De är ynkliga."
"Det är vad vi måste inse och agera efter."
"De är ynkliga."
George Henry, kolgruvearbetare.
Jag har alltid velat ta med er tre hit.
Två sondottersöner, en sondottersdotter och en sonson.
Två miljoner män. Otroligt.
ROYAL ENGINEERS 14:e SEPTEMBER 1916.
Man kan planera att träffa människor i drömmen.
- Kan man? - Ja.
När du går och lägger dig ikväll,
vill jag att du planerar att träffa George Henry i din dröm.
Jag drömde en gång att jag hoppade från ett berg och blev uppäten av en björn.
Det är möjligt att du var orolig inför ryssarna.
Eller björnar i allmänhet.
Det är också möjligt.
Jag har aldrig haft kontrollen över en dröm och tänkt: "Jag drömmer."
"Nu kan jag göra det eller det."
En gång hade jag det men förlorade kontrollen,
och blev anfallen av japanska soldater från andra världskriget.
Blev du attackerad av japanska soldater?
- Ja. - Wow.
Titta, mamma. Där är ett flygplan på himlen.
Herregud, vilket fantastiskt rum!
Är de dina gitarrer allihop?
Du känner dig väldigt avslappnad.
Angående husan,
hon kan äta med köksbiträdena.
Mycket bra, sir.
Låt mig veta så fort som möjligt när ni och mrs Bancroft vill äta.
Mrs Bancroft kommer att äta...
Var är vi?
I Frankrike.
Och vart är vi på väg?
Till Italien.
Det stämmer, det är vi.
Vi måste igenom tunnlarna.
Jag hoppas det.
Minns du den senaste gången vi åkte genom tunnlarna?
Vi var nog 17 eller 18.
Vi var på väg till Bagdad.
Nej, det var vi inte. Det var Istanbul.
Var det?
Vi åkte genom Grekland i alla fall.
Och vi gick upp på Olympen.
Minns du hunden som anföll?
Nej.
Minns du en storm?
Nej, det gör jag inte.
Då gör vi det bra.
Det mänskliga minnet är opålitligt.
Speciellt i vår ålder.
Ja, och att det inte är nåt man ska ge för mycket uppmärksamhet åt.
Vill du höra historien om åskvädret du inte kommer ihåg?
- Ja, tack. - Okej.
Så, vi promenerar,
och det hördes åskdunder.
Dundret och blixtarna kom samtidigt.
I den stunden förlorade jag helt min identitet
i ungefär en sekund.
Under den sekunden visste jag att jag var oändlig.
Jag var på bergstoppen.
Inte längre ifrån dig än den bilen.
- Absolut. - Och jag minns inget åskdunder.
Nej.
Så du antyder att det inte kan ha hänt alls.
Det gör jag inte!
Jag menar, jo, det kanske jag gör.
Men å andra sidan, kan det ha hänt fast jag inte kommer ihåg det.
- Precis. - Jag kanske blev träffad av blixten.
Jag brukade drömma,
att jag hade mördat nån,
och kände mig fruktansvärt skyldig för det.
Slutligen, en dag, förstod jag att jag trodde att jag hade dödat min far.
Och jag drömde det aldrig mer.
Barnet i mig, som tog ansvar för allt som hände omkring mig,
bar det med sig in i medelåldern.
Jag måste inte drömma det igen, och det har jag inte.
Precis.
Jag har aldrig kommit ihåg den i alla fall.
Jag ska säga, att eftersom det jag verkligen menade
var att Zeus avslöjade min gränslöshet...
Precis.
...är, jag var i New York,
eftersom Nancy fick sin andra son där,
och jag höll honom, och han tittade på mig och log.
Vi är förstås programmerade att besvara det leendet,
och han är programmerad att ge det.
Men det är inte vad jag tänkte på.
Det jag tänkte på var, ljuset som kom från honom
och som lyste upp allt
var identiskt med det som hände mig när jag var 18
och Zeus välsignade mig med en blixt.
Det är allt. Det är bara det.
Leendet av ens sonson, och välsignelsen av gudarnas kung.
Det är samma sak.
Det menar jag.
Roger, berättade jag nånsin om när jag flydde från Budapest?
Ett par gånger.
En civil nationell säkerhetsstyrka...
Det spelar ingen större roll.
Jag ska inte dröja.
Jag stannade bara för att dricka nåt
eftersom jag är på väg till Italien.
Jag vet att du inte förstår, och det är okej.
Så jag vill ha en till att ta med, och sen åker jag.
De landade i Salerno.
Norrut, tills de nådde Monte Cassino.
Där stannade de.
Där var tyskarna, uppe på berget, sådär,
och floden gick igenom här.
De beslutade att lämna män här
och gå vidare mot havet, och gå upp här,
och skapa ett brohuvud, här.
Precis söder om Rom.
Vid Anzio.
Det gjorde de, i januari 1944.
Min far var med,
och förstärkte brohuvudet i Anzio.
De blev överrumplade.
Och den här killen dog.
Det är därför jag ska till Anzio.
För jag har aldrig sett minnesmärket över min far, Eric.
Det är historien.
Jag vet att du inte förstår, men jag tar en till, för resan.
Käre Roger, jag tror inte att jag har berättat om mina två flyktförsök från Ungern.
Det första var 1944, från den tyska ockupationen.
Jag var sju år gammal.
Vår byggnad omgavs av ungerska SS.
Vi åt lunch, och husan kom med soppan,
och började plötsligt skrika: "Ni måste komma genast och titta,"
"alla judar tas ut ur byggnaden."
Och min pappa sa: "Vi måste åka nu, utan nånting."
Vi reste oss och lämnade vår lägenhet.
När vi kom ner, såg jag en person springa för sitt liv,
och två sekunder senare, två ungerska SS springande efter honom med dragna vapen.
Min pappa sa: "Vad ni än gör, titta inte,"
och öppnade ytterdörren, och då hörde jag pistolskott.
Vi var ute på gatan, jag vågade inte titta, men jag tittade ändå,
och jag såg mitt livs första döda kropp.
Vi gick förbi kroppen till gatuhörnet
och vi lyckades komma undan osedda.
Vi gömde oss, under resten av kriget, alldeles intill Gestapo.
När kriget tog slut, väldigt odramatiskt,
åkte vi tillbaka till Budapest.
Och när vi gick tillbaka in i lägenheten,
stod det fyra sopptallrikar på matbordet,
med soppan kvar i dem, torkad.
Som barn kunde jag inte fatta
att den platsen hade klarat och överlevt
all förstörelse i Europa och i världen,
och de fyra tallrikarna var orörda.
Jag stirrade på bordet,
och fattade inte hur tiden kunde ha stått still där.
Vi har en timmes dagsljus kvar.
Bäst att vi sätter igång.
Är det inte säkert att resa på natten?
Det är mindre säkert att stanna här. Din far kommer efter oss snart.
Kan Lorka rida?
Ja, jag kan rida.
Lorka, det är dags!
Tack för allt.
Det är Rabbit. Hör du mig?
Hej, Rabbit, Röda trädet svarar, jag hör dig högt och klart!
Bra!
Ni är eftersökta, ni måste fly.
- Uppfattat? - Uppfattat.
Överraskning, överraskning!
Var i helvete är du, Simon?
Det som bekymrar mig är slutet,
vilket är kopplat till ideologi,
och innebär politisk aktivitet som dödar människor.
- Och det är... - Jag håller med dig om det.
På turnén bjuder jag in runt 20 krigsveteraner varje kväll.
Det var en kille.
Han bara nickade, och sträckte ut sin hand,
och jag tog hans hand och skakade den,
och han släppte inte min hand.
Jag tänkte: "Han vill tydligen säga nåt."
Han stod där och såg mig rakt in i ögonen.
En underlig, genomträngande blick.
Och han sa...
"Din far skulle vara stolt över dig."
Det var ett konstigt ögonblick.
Jag bara...
Jag blev alldeles matt,
jag blev rörd till tårar.
Jag glömmer honom aldrig.
VARJE GEVÄR
SOM GÖRS
VARJE KRIG
SOM STARTAS,
VARJE
MISSIL
SOM AVFYRAS
INNEBÄR, I SLUTÄNDAN,
EN STÖLD
FRÅN DE SOM HUNGRAR SOM INTE FÅR MAT,
FRÅN DE SOM FRYSER SOM INTE HAR KLÄDER
SKICKA HEM VÅRA POJKAR
Vi landade på Anzio-stranden en kort tid före krigets hårdaste strider.
ALLT KOMMER ATT BLI BRA
VI, INTE DE
INTE ALLS
LITA PÅ OSS
DRICK KALASHNIKOV-VODKA
FINNS DET NÅGRA
SOM ÄR PARANOIDA
PÅ STADION I KVÄLL?
Den här är till er!
Den heter Run Like Hell!
Vi ska klappa händerna.
Högre!
Följ mig!
Det är bättre, alla tillsammans nu!
Ha kul!
NÅN MÅSTE HA LJUGIT OM JOSEPH K. HAN VISSTE ATT HAN INTE
HADE GJORT NÅT ONT MEN EN MORGON ARRESTERADES HAN.
JagBeskyddar
jagMotstår
jagFörlorar.
DET ÄR BÄST ATT DU SPRINGER
SPRING
ALLT VAR I SIN ORDNING. STRIDEN VAR ÖVER. HAN HADE
VUNNIT KRIGET MOT SIG SJÄLV: HAN ÄLSKADE STOREBROR.
JagLär
jagTror
jagMålar
jagDödar
jagBetalar.
SPRING
ÄR DET AVUND ELLER PROFIT ELLER FÖRLUST
SOM VÄLJER ATT DÖDA BARNET...
BARNET...
SER DU ALLA MÄNNISKOR SOM STÅR DÄR?
EN AV DEM BÄR VAPEN.
JA. DET ÄR ETT VAPEN. JA.
JA, HAN HAR OCKSÅ ETT VAPEN.
Saaed med kamera.
VI HAR FEM-SEX INDIVIDER MED AK-47:or.
BEGÄR TILLSTÅND ATT AVFYRA.
Namir med kamera.
AVFYRA ALLIHOPA.
NAMIR NOOR-ELDEEN OCH SAEED CHMAGH
VI KOMMER ATT MINNAS ER
Vi kommer att träffas kl. 13.15
utanför Brixtons stadshus och vi ska...
LITA PÅ OSS
Vi börjar röra oss kl. 12.00 nedåt Stockwell Road.
Sen svänger vi in på Lambeth Road där kamrater ansluter sig.
Håll ihop tre och tre,
när vi går ned för Lambeth Road mot Vauxhall Bridge.
När vi kommer till andra sidan av Vauxhall Bridge,
och befinner oss i Westminster Borough,
är det möjligt att vi träffar på några judiska pojkar från kungliga...
...medan vi går.
NED MED SKOLAN
FORTSÄTT DOMAREN SKIT PÅ HONOM!
Detta är ett stort tack från Graham Broad.
TRUMMOR
KEYBOARD
HAMMONDORGEL OCH PIANO
GITARR & BAS
SÅNG
KÖRSÅNG
Farbror Pat Lennon.
KÖRSÅNG
Sergeant Jon Joyce.
KÖRSÅNG
GITARR
Och från mig, muchas gracias.
Tack.
Tack!
Är inte det här...
TILLÄGNAD ALLA VÅRA FALLNA NÄRA OCH KÄRA.
"ASKA OCH DIAMANTER, FIENDE OCH VÄN ALLA VAR VI LIKA I SLUTÄNDEN."
SLUT
Swedish